Ugly-kuckeliku!
- God morgon, Uglyville! - Ful morgon, Uglydog!
Jag är en aerodynamisk omöjlighet!
Varje docka har sitt barn Varje barn har dockan sin
De finner lätt varandra När drömmarna slår in
Vem vet hur du blir utvald Det finns nog sällan svar
Det kan hända när som helst nu Tänk om dagen är
I dag
- Yo, vakna nu, Moxy. - God morgon, Peggy.
Jag har varit vaken i timmar. Tänk om dagen är i dag!
Tjena, tjejen Få se hur du ser ut i dag
Kort och knubbig med en tand som har trillat av
Så rosigt röd med en knut full av glöd
Du kan inte må bättre
- Hörru! - Tjena, Moxy. Vad du var uppåt.
- Det är för att i dag kanske jag... - Blir utvald och får träffa ditt barn.
- Så säger du varje dag. - Jag vet. Men i dag kanske det händer.
Upp och hoppa Nu är det dags att vakna till
Ännu en otrolig dag här i Uglyville
Sätt nu fart Ge din dag en bra start
- Vi drar! - Det kan inte bli bättre
Är det ödets väg? Kan hända
Men min känsla är sann Just i dag kommer allting att vända
En tovad sol ger glöd åt vår värld av vadd
Här kan ingenting kännas besvärligt
Och när allt buller blandas med stoj och skratt
Kan en känsla få vara så härlig
Vårt eget nöjesfält
En magisk atmosfär
Vilken underbar dag Finns det nåt som kan toppa det här?
Det kan inte bli bättre än här
- Ice-Bat vinner! - Jag bjuder på glassen!
- Varsågod, borgmästare Ox. Rykande färsk. - Tackar. Dagen är här!
Tror du det? När någon blir utvald, blir de upphämtade av en sandloppa?
Jag pratar om trädplanteringsceremonin.
- Mr Tree, skaka loss! - Som jag sa tidigare...
Allt det här snacket om den Stora världen och barn, det är ju bara sagor.
Det skadar väl inte att hoppas?
Strunt i det nu Och lyssna på hur dagen blir
Först ett party, sen en fest Vilken eufori
Som final Kör ett rave, sen en bal
'Kej? Det kan ju inte bli bättre
God morgon, Moxy! Jag har något smarrigt här till dig.
En ny brownie-cupcake- fudge-bärig glasspastej
Glöm ditt barn Här finns allt du vill ha
- Babo! - Kan det smaka nå' bättre?
Kom nu, få min värld att snurra
Men tills barnet är här Kicka loss och låt partyt surra
Har känt mig krokig när man ska vara rak
Fast mitt folk är förtjusande rara
Det kan va' upp och nervänt Och fram och bak
Men just här är det härligt att vara
Här är så skönt att va'
Vi är dom vi är
Upp med hakorna nu Finns det nåt som är bättre än här
Det kan inte bli bättre än...
- Inkommande! - Kom igen, fulisar!
Nykomling på ingång! Flytta på er, ta betäckning!
Inkommande!
Ny docka på väg! Willard, gasen i botten.
- Du hörde borgmästaren. - Om tre...
- Det här fixar du. - Två!
- Fast gör han det? - Ett!
Vi behöver en större Willard.
Är det här man blir utvald för att åka till Stora världen?
Välkommen till Uglyville, min vän. Vad heter du?
- Pannkaka! - Kilhuvud.
Kanon! Jag älskar övertydliga namn. - Visst är det så, Pladderkatt?
- Gott folk, ge den nya en rundtur. - Jag kan visa henne runt.
Vilket scoop, Uglydog är här Poppar överallt, han är så populär
Diggar sina hoods där han rockar fett Här är jycken så rätt
- Katter zappar - Humrar glappar
- Men bara en Dog kan rappa - Så kör artikeln
- Kyssen där - Inget blir bättre än här
Ännu en dårhuskväll i vår lapptäckevärld Kan det bli mycket bättre än detta?
Vi hissar flagg och får sen en magisk final
Där vi njuter och äter oss mätta
Så mycket fest och flärd
Fatta hur grymt det är
Det är galet men sant Det kan inte bli bättre än
Det kan aldrig bli bättre
Än här
Kan inte bli bättre än här
- Med undantag för Stora världen. - Jag hörde det där.
Du, Moxy... Jag har bott här längre än nån annan.
Och det finns inget som slår det här.
Ni vet att jag stormtrivs här. Det handlar inte om det.
Det är som om... Har ni aldrig känt att även om ni är lyckliga...
Vilket jag definitivt är, jag har precis sjungit om det...
...så saknas det nåt. Är det inte nåt mer som vi borde uträtta?
God natt, Ox.
Vi ses i morgon, Lucky Bat. Tänk om det är dagen?
Hon blir förkrossad när hennes omöjliga dröm inte slår in.
- Jag kanske kan prata med henne. - Gör gärna det.
Hon lyssnar inte på mig. Jag har gjort allt jag kan komma på.
Ja, jag gör ett försök. För din skull, och Moxys.
Så har dagen nått sitt slut Vi är fast i månens garn
Jag vet en tjej i stan Som väntar på sitt barn
Vem vet vad som kan hända
I nästa andetag
Bara kom du, ljuva gryning
Kanske dagen blir
I dag
Moxy! Tack för att du tackade ja till min impulsiva men viktiga inbjudan.
- Hur står det till? - Jo...
Varje dag tänker jag: "I dag händer det." Sen gör det inte det.
Det är okej, det med. Men alltså...
Jag tror att Stora världen är verklig. Jag vet att barnet finns där ute.
Men på sistone har jag börjat tveka. För utan några tecken eller bevis...
Tänk om det inte är sant?
"Hitta din egen sanning."
"6, 9, 25, 18, 36, 41."
Jag säger ju att du är den klokaste dockan i stan. Du har helt rätt.
- Jag måste tro på mig själv. - Just det.
- Så, hur gör jag det? Lite mer exakt? - Ja...
En klok docka skulle ha bett dig att strunta i vad alla säger.
Det enda jag kan erbjuda dig nu är lite tröstande te.
Åh! Du vill spå i mina teblad! Såklart!
Vet du... Att spå i teblad är inte riktigt min grej.
Men din panna ser blank och fin ut. Det betyder tur.
Utnyttja turen och tro på dig själv medan du stannar hemma.
Vad betyder det?
- Du... - "Du"?
Du menar jag? Det är inte vad du ser, utan vad jag ser.
Jag ser blad.
Blad! Jag måste bort!
Jag har väntat på att mitt barn ska hitta mig, men jag ska hitta mitt barn!
Va? Det var inte så jag sa.
Tack så mycket, Lucky! Du är så vis. Så vis!
- Kanske... - Kom nu!
- Du har nog misstolkat... - Uglydog, sätt fart!
Den där blicken känner jag igen. Vänta lite!
- Babo! Lucky Bat har en kanonbra idé. - Nej, nej.
- Våra drömmar slår in. - Jag är alltid taggad på drömmar.
Eller mardrömmar.
- Wage! Dagen är här! - Men Moxy!
- Kom nu! - Nu börjas det igen.
Kan vi inte bara trycka på paus?
Hallå, Moxy. Värst vad ni verkar vara uppåt då.
Tack vare Lucky Bat är allt kristallklart.
Lucky! Snyggt där!
Nu ska våra drömmar slå in!
Allt som kommer till Uglyville anländer här.
Om vi ska hitta Stora världen är det bara logiskt att vi börjar här.
Okej, Stora världen och barnen finns inte på riktigt.
Jag vill bara ta en titt inuti blomman.
- Vem hänger på? - Gör det inte.
- Jag är på! - Jag också!
- Förrädare! - Ja?
Seså. Kom hit nu. På en gång.
- Bara en snabbtitt. - Och sen går vi hem igen.
Ja! Ni är så fula!
Men hur kommer vi upp dit?
Hörru!
Jag har inget.
Vi behöver nåt som kan greppa tag i kanten.
Och så måste det klara all vår tyngd.
Va? Nej, nej...
Nej!
Lägg på en rem nu, hörrni! Kom igen!
Wow!
- Åh, bra! Ett otäckt tomrum. - Det är alltid ett gott tecken.
- Är det så här det ser ut inuti en blomma? - Ja, mörkt och läskigt.
Okej, det var det. Nu drar vi.
- Ska nån på "Fulisar on Ice" i kväll? - Nej.
Jag ville inte missa veckans avsnitt av "Uglyville's Got No Talent".
Moxy?
Ska vi inte bara ge oss för i dag?
Hörrni, det här röret leder nånstans.
Prata med henne.
Ibland kan våra drömmar vara ihåliga innerst inne.
Som det här röret, till exempel.
Ihåliga?
En tjej kan väl få drömma?
Vi får gå tillbaka som ett gäng tillbakagångare.
Jag måste kolla hur det ser ut!
Vi borde ha anat det där.
- Nu kör vi! - Moxy!
Lugna ner dig, du halkar! Det är farligt!
Snart framme!
Kom igen nu!
Kanske inte.
Tänk om det här är vägen till Stora världen?
Men Ox sa att den inte finns.
Han visste inte att det fanns nåt annat där ute. Men det gör vi!
Det här röret är verkligt. Och det måste leda nånstans.
Kanske till Stora världen. Vi kan klura ut det!
Du kan använda din intelligens till att lösa mysteriet, Lucky.
Hallå! Mysterium i sikte!
- Uglydog, du är min bästa vän. - Det där sved.
- Tänker du låta mig gå in i röret ensam? - Det kan du glömma.
- Dåligt samvete? - När nån behöver hjälp, vem ropar du på?
- Babo, såklart! - Hon känner verkligen mig.
Jag antar att en resa kunde vara uppfriskande.
Löjligt! Gå in i ett läbbigt rör som osar död lång väg. Nej, tack!
- Wage... - Sätt igång, sälj in det här nu.
Förklara att jag måste gå för att vara en vän.
Innerst inne vill jag veta vad som finns där. Ge mig säljsnacket!
Om du inte följer med, måste du klättra nedför klippan alldeles själv.
Jag köper det. Men jag vill föra till protokollet att jag är emot det här.
- Ja! - Så ska det se ut, Wage.
- Ta det lugnt, Blobby. - Jag heter Babo.
Det vet jag.
Det är så många tunnlar...
- Det vi behöver är ljus. - Jag har en ficklampa.
Varför har vi då irrat runt i mörkret i en timme?
Jag sparar på batterierna tills vi behöver den.
Bra tänkt, där. Säg till om du kommer på när du behöver den.
Absolut!
- Har du fått upp ett spår? - Svårt att säga.
Det vore lättare med en nos.
Läskiga fallande bebisar!
Åh nej, åh nej... Va?
Ja!
Kolla in mig, då! Hallå!
- Jag får panik! - Andas in djupt.
Lugnt och stilla!
Och så andas ut.
Ja! Vi gör det igen!
PERFEKTIONSINSTITUTET
Gratulerar, docktyp nummer 12.
Du har anlänt till ditt kvalitetskontrollcenter -
- slutstationen på din resa mot att bli den perfekta dockan.
Och när du lyckats med att få godkänt i vårt rigorösa slutprov -
- får du passera genom portalen och påbörja ditt livs största äventyr.
Så perfekt att se det barn
Som ska krama dig så hårt
Och ditt dockliv får en mening
Ingenting känns längre svårt
Ni kan känna vibrationer
När ni sneglar på varann
Vi kan lova sensationer
Här finns lyckan för miljoner
Institutet av Perfektioner
Och det börjar just...
I dag.
Du hade rätt, Moxy.
Välkomna in genom porten till de individualiserande bildläsarna.
Välkomna till Perfektionsinstitutet.
Här blir du den bästa dockan du kan bli.
Vi hjälper dig att växa från söt till perfekt.
Men först när du har lyckats klara av den slutliga utmaningen, Gatloppet.
Hamnar du i Stora världen?
Ditt namn är Meghan. Du är advokat och modell.
Jag protesterar, herr domare.
Ditt namn är Michael. Du är ingenjör och modell.
Jag är en egen individ. Precis som alla andra.
Du är ingen modell. Oläslig information.
Hälsa min familj att jag älskar dem.
Det måste vara så man hälsar här.
- Hej, min kära. Kommer du hit ofta? - Fetnej.
Hon är nog inte tvåspråkig, för det var min bästa replik.
Ännu en sving, ännu en miss.
- Våra kjolar är så snygga på oss. - Har de bra uppsugningsförmåga?
Tänk er bara, fulisar. Alla våra drömmar väntar på oss på andra sidan.
Inget, och jag menar inget, kan stoppa oss nu.
Usch, vad är det där?
Ska det där föreställa nån jycke?
- Det här lär inte Lou gilla. - Verkligen inte.
"Jag gillar inte det här. Usch!"
- Alltså, wow, vilken bra imitation av Lou. - Jag vet. Visst?
Jo, jag vet också, så klart.
Ursäkta mig, tjejer. Vem är Lou?
- "Vem är Lou"? Föddes du i går, eller? - Ja.
Kolla, lyssna och lär!
Lou, Lou, Lou!
- Jag älskar dig, Lou! - Freebird!
Ni önskar hett att dra till Stora ni-vet-var
Men då krävs det att ni impar på en star
Så tagga till och bevisa vad ni har
Lyssna noga nu
Vill du ha värsta respekten Baby, ta en titt på mig
Alltså felfri, utan brister, så okej
För ett första intryck räknas Så tyvärr är svaret nej
Ni kan glömma att ni brädar coola mig
Är din frilla lika snygg? Är din kroppsform lika stygg?
Kan du dansa som en sköning, så ta rygg
Gör profilen dig helt trygg?
Jag förstår om du är svag och skygg
Måste hålla måttet Annars blir det ingen match
Så låt mig va' ärlig Jag måste va' ärlig
Jag tänker va' ärlig Även om det kan bli tufft
Du är för kort Du är för tunn
Din dubbelhaka gör din feja rund
Du klarar aldrig pressen De retas bakom rygg
Så F-U-L-A
Ja, sanningen är ful
Nu kanske ni blir sura Men vem vill va' defekt
Denna exklusiva klubb är het, min vän
Ska det smaka får det kosta Hej, du måste va' perfekt
Annars hamnar du i återvinningen
Men du, jag kan hjälpa Tja, möjligen hjälpa
Jo, troligen hjälpa Kanske, men sannolikt nej
Din knopp är trång Din hals är lång
Din näsa skrämmer, man blir sur och vrång
Hm, din lilla fräken Åh, din skeva tand
Så F-U-L-A
- Ja, sanningen är ful - Ledsen, du ska inget ha
- Så fula, så fula - Vänta!
Gift dig med mig, Lou!
Ser man på, ser man på, ser man på
Har aldrig sett en sån goding förr
Du gör mig så svag Du gör mig helt stum
Du gör mig mållös, baby
Vad gör en sån som du Här på mitt perfekta hak
För vet du vad, mitt gryn, du är duktigt...
Duktigt ful, va?
Ett sorgligt gäng. Men vet ni vad, hörrni?
Vad trist att ni är så fula.
- Är det...? - Illa? Ja.
Traumatiserar alla barn som vill ha lite kul
För ni är så F-U-L-A
Ja, sanningen är ful
Ja, för sanningen är ful
För sanningen är ful
Ja, så F-U-L-A
Jag tycker verkligen synd om er, men barn vill inte ha fula grejer.
Jag vet inte var ni hör hemma, men inte här.
Ja, sanningen är...
Ful
Han kan verkligen underhålla och krossa en som ingen annan.
Kom nu, Moxy, så går vi hem.
Vill du att jag ska bära dig också?
Okej, säg bara till.
Välsigne deras fula hjärtan. Vilken skam.
Det är ju ganska sorgligt.
Alltså, då menar jag sorgligt på ett fullständigt skamligt sätt.
Moxy!
Vet ni vad? Vi ska inte gå nånstans.
Vad håller du på med? Vi hör inte hemma här.
- Vi har kommit så långt. - Sa du nåt?
Vi ska träna och ta oss till Stora världen. Vi är lika älskvärda som ni.
Och vi ska visa att ni har fel.
Innan vi gör det här kanske vi borde berätta för Ox?
- Ox? Vem är Ox? - Grundare och borgmästare i vår stad.
Så... det finns en hel stad med fulisar?
Den heter Uglyville.
De kör visst med övertydliga namn.
Det spelar ingen roll. Bara sötisar får springa Gatloppet.
- Såna är reglerna. - Vad då för regler?
Hörde jag ordet "regler"? Det står här tydligt...
- Vet ni vad? Stanna här. - Menar du det?
Visst. Vad vore jag för slags fantastiskt välvillig ledare -
- om jag förvägrade andra att uppfylla sina drömmar?
Mandy? Visa våra gäster till deras boende.
- Får jag kanske föreslå... förrådssviten? - Schysst!
Jag har mitt rykte att tänka på, så jag låter er passera den här gången.
Njut av ögonblicket. För det blir aldrig bättre än så här.
Så heter vår sång.
Ta reda på allt om deras stad och avge rapport i morgon kväll.
- Kväll? Som en dejt? - Nej.
Men jag skulle behöva lite hjälp med en annan grej.
Fulisar!
Ska krossa dom Varenda sprätt
Och skydda mitt imperium På ett nedrigt sätt
Ska hindra varje fulis Från att nånsin mer ha kul
För Lou är så dum, rå Avskyvärd, otäck
Den hårda sanningen är...
Ful
Vi är verkligen inga docktyper nummer 12. Allt är så annorlunda här.
Det kan man säga. Så ni bor alltså i de här lådorna?
Inte för att det är dåliga lådor. De är så prydliga och organiserade -
- och raka och symmetriska och rena...
Jag är okej.
Fåniga träd. Du milde! Okej, den här vägen.
Vad är det där?
Det där är förråd... Jag menar sviten. Ert andra hem.
- Ska vi få bo där? - Jag älskar det!
- Ser ni det här? - Chict med en viss industrikänsla.
Det är ett skjul! Här finns lådor och en svabb.
Pax för svabben och hinken med skitigt vatten!
- Kolla in min bilring! - Den matchar mitt däck.
Det här stället är perfekt för oss.
Roligt att ni gillar rummet. Men vad var det ni hette?
- Ursäkta. Jag heter Moxy. - Babo.
- Lucky Bat! - Wage.
- Jag kallas Uglydog. - Han heter så.
- Mina närmaste kallar mig Slickdog. - Han heter inte så.
Hej, hej.
Är ni här för att tränas upp inför den Stora världen?
- Ja. - Ja.
Absolut! Och vi ska alla hitta varsitt barn som vi kan älska.
Ni vet väl att Lou kommer att göra livet surt för er?
Jag säger: "Kom an då, Louis!"
Han menar ju bara väl. Fast han kan vara lite fördömande.
- Tycker du? - Men utan hans konstruktiva kritik...
...skulle ingen av oss komma någonvart. Försök komma överens.
Coola glasögon! Jag har alltid velat ha brillor.
- Jag känner mig redan smartare. - Ser jag klokare ut?
Nej! Snälla låt... Snälla!
Förlåt oss.
Snälla, berätta inte för nån. Speciellt inte för Lou.
Många dockor har glasögon i Uglyville. Även femögde Steve.
Det här är Perfektionsinstitutet och perfekta dockor har perfekt syn.
Wow! Jag som trodde att jag hade problem.
Kände ni glöden mellan oss?
Kolla nu. Hon kommer att vända sig om.
Hon kör "vänd dig inte om" -tricket.
Hon behövde inga glasögon för att genomskåda dig.
Hej, Mandy! Förlåt. Du är fin i glasögon.
- De gör dig till den du är. - Ja, men...
Inga män, bara tjejer!
Vi ses i morgon!
Skämtar du med mig?
Först ett äckligt rör och nu måste vi klättra ner dit?
Någon där nere kanske kan visa oss vägen till Uglyville.
Fira ner, fira ner... Tassa, tassa...
- Smyga, smyga... - Det blir inget smyg om du säger det.
God kväll! Ser fula ut.
- Hörrni? Är jag ful? - Kom igen.
Rulla, rulla...
Vidrigt!
Kör! Kom igen, Willard! Jag har satsat en massa knappar på dig.
Det här stället är verkligen sjukt fult. Notera, Tuesday.
Ja! Lou kommer att säga: "Vilka asgrymma tjejspioner ni är."
Och sen blir han kär i mig.
- Vinnaren är Kilhuvud som kilar... förbi! - Tack, borgmästare Ox!
- Är det där en kanin? - Åh, jag älskar kaniner!
Nej, det är Ox. Han är på väg därifrån. Kom igen.
Få in honom i säcken, upp i röret, tillbaka till Lou.
- Lätt. Några frågor? - Ja, faktiskt.
- Är det där mina örhängen? - Japp.
- Hur kunde du ta dem utan att fråga? - Det var superenkelt.
Nej, nej. Gråt inte, Lydia. Du får bara rynkor.
Såja. Det är väl ingen stor grej? Det hade varit värre om jag lånat ditt läppglans.
Vänta, är det där mitt läppglans?
Oj, tiden springer iväg. Vi kör. Synkronisera!
- Det är min klocka! - Stämmer, men den passar bättre på mig.
- Den passar bättre på henne. - Jag vet.
- Den fula kaninen är fast! - Aj!
Köp inte kaninen i säcken!
Jag är född till öronspringare. Ni fångar mig aldrig!
Rakt på knapparna... - Tur att det låg en kratta där.
- Allt går enligt planerna. - Berätta nu var Uglyville ligger!
I dag drar er träning igång.
Det kan kännas stressigt och läskigt.
Men det här är syftet med att vara docka. Och jag tillåter inte att ni misslyckas.
Mitt liv går ut på att få er till Stora världen.
Jag gör det här för dig. Och dig. Och dig!
- Mig? - Ja, dig.
Så när du sjöng "Du är ful, du suger", var det för att du älskade mig?
Självklart älskar jag dig. Jag älskar er alla.
Och jag ska ta er dit!
Jag vill hata och ogilla killen, men han lägger pengar på fyrverkeri.
Jag är så mäktig. Men jag ska sockra er. För skönhet ger färdighet.
Och jag vet inte med er, men det låter som en dröm i mina öron!
Nu kör vi järnet!
Vill du sabba dina kläder på ett teparty?
Vill du hamna på andra sidan udden av en tuschpenna?
- Nej! - Och du!
Ditt barn höll på en timme med ditt hår. Sen slog katastrofen till.
- Vem ska få ut tuggummit? - Jag vet inte!
I dag ska ni få öva på att undvika stänk, smutsfläckar och spill.
Eller som jag brukar säga: "Essensen av stressen."
Tack. Jag hittade på det själv.
Förlåt. Brukar inte barn kladda ner sig?
- Vänta, ingick det här i provet? - Ja, det gjorde det.
- Och ni fick godkänt! - Skojar du?!
Lycka till i Stora världen!
- Tack så mycket! - Det trodde jag aldrig!
- Jag är visst klok. - Är ni redo? Va?
Det här är vad som händer med dockor som kladdar ner sig.
De hamnar i tvättmaskinen!
Varje gång ni hamnar i tvättmaskinen tappar ni perfektion.
Och blir ni mindre och mindre perfekta kan inte ens tvättmaskinen rädda er.
Och ert barns föräldrar kommer att slänga bort er!
Jag vill inte att nån av er blir kasserad.
Så om ni vill få grönt ljus, inget bus. Undvik att bli tvättade.
Han har rätt. Vi måste fokusera.
Från och med nu gör vi det på Lous sätt.
- Oj, oj! Jag är imponerad. - Tack.
- Fast... äh, strunt i det. - Vad då?
Jag vill inte avskräcka dig.
- Det är faktiskt rätt svårt. - Så klart det är.
Men ärligt talat spelar det ingen roll hur orubblig du är.
När du kollar på den där perfekta, söta dockan och all glädje den för med sig -
- tror du verkligen att ditt lilla gäng med strumpdockor har en chans här?
Okej, fortsätt försöka. Men som jag brukar säga...
Skönhet ger färdighet. Lycka till på Gatloppet i morgon.
Lou har kanske rätt.
Om det är sötisar han vill ha ska han få det!
Vad tänker du nu hitta på?
- Det borde vara brottsligt att kidnappa! - Det är ett brott.
Där har ni en poäng, tjejer. Ska vi inte komma överens i stället?
Glöm det! Lou väntar på oss. Och jag vill att han ska se min lugg. Snedkammad.
- Han bryr sig inte om din lugg. - Ni har blivit såna hatare.
Släpp ut mig!
Var är jag? Vem är ansvarig här?
Hej, gamle vän.
- L-Lou? - Känner de varandra?
Han sa precis: "L-Lou?" Häng med!
Lou? Har du sett min lugg?
Jag tycker att det är en förbättring.
Hej! Är ni redo för morgondagen?
Herre... docka.
Vi ville bara bli lite sötare.
Om jag ska vara ärlig ser ni jättefina ut precis som ni är.
Alltså, utan kostymerna.
Om ni vill piffa till er kan väl jag åtminstone få hjälpa till?
Plocka bort ett hårstrå här Trycker sen på magen där
Mäter upp en lämplig dos Applicerar lite mousse
Utan vidare besvär
Sen blir det ett litet ryck Vi tar resten om en stund
Först en vaxning på din buk Den blir renhårig och mjuk
Men jag ändrar inte formen som är fin och rund
Ni duger som ni är
Men om ni nu verkligen vill
Ett hugg Skulptera här och lite där
Hej!
Vi snyggar till oss nu Addar lite färg
Nu kan allting hända
Hej! Vi snyggar till oss nu
Lita på dig själv Så kan allting vända
För Om du kan dölja det som är svagt
Ser de ditt nya jag
Lägger på en liten mask
- För då öppnas varje por - Vad är en por?
Sen ska krämen gnuggas in Ja, vi mjukar upp vårt skinn
Och sen får ni lugn och ro
Sen ska läpparna få sitt
Lilla foten likaså
Och vi pudrar varje nos Gärna nåt i aprikos
Duttar lite där det borde suttit nosar små
Hej! Vi snyggar till oss nu
Smälter in så lätt Men vi måste noppas
Hej! För när man snyggats till
Finner man ett sätt Ja, man slipper låtsas
Och Om du är sann mot känslan i dag
Ser du ditt nya jag
Allihopa, välj ett vapen!
Steg ett Finn din trendigaste outfit
Steg två Ta något med ett grymt snitt
Steg tre Kom ihåg nu vad jag sa
Välj inte till dig Utan den du helst vill va'
Säg till När du vet vad du vill bära
Stå still För då hjälper jag dig gärna
Dra och sno
Spänn åt och gno Tills allt är klart med väldig fart
Hej! Vi snyggar till oss nu
Söta dockor små Vi är mer än redo
Hej! För när du snyggats till
Ser de bara det Som du vill att de ser
Ja När du har dolt ditt innersta drag
Blir du ditt nya jag
- Kolla in oss! - Blir du ditt nya jag
- Vi är fulsnygga! - Blir du ditt nya... jag
- Wow! Tack, snälla Mandy. - Kom igen, bönan!
- Nu ska vi krossa dem! - Min brallor är tajta. Så bra!
Ja Vi snyggar till oss nu
Önskar att vi kunde få va' oss själva
Visst, se på mig Snygg och fin
Spelar upp en roll, vilket svårt dilemma
Åh, om jag fick välja vem jag vill va'
Blir det ett helt nytt jag
Blir det ett helt nytt jag...
Blir det ett helt nytt... jag
Herregud!
- Vad är det? - Oj!
Jösses!
Åh, jösses!
- Vad är det här? - Kolla in min lugg.
Ledsen, dockan. Han passar bättre i det.
- Nu är vi också sötisar. - Ja, det är ni verkligen.
- Så du är glad för vår skull? - Så sjukt glad.
Varför måste han ha den tonen?
- Men ändå så ledsen. - Nu gjorde han det igen.
- Ni har jobbat i onödan. - Vad menar du?
Inget smink, nya kläder eller dockförbättring...
- Ursäkta dig? - ...kan lindra att ni är fulisar.
Fulisar kan aldrig bli godkända i Gatloppet.
- Vi tror dig inte. - Inte?
Jag misstänkte nästan det. Men ni kanske tror på honom.
- Hallå! Vi kidnappade honom. - Åh, visst, ja.
Ox! Jag... Jag förstår inte.
- Moxy... - Vänta, jag måste berätta en sak.
- Stora världen finns på riktigt! - Jag vet.
Va?
Seså, Ox. Låt dem slippa vara förvirrade.
- Ta det från början. - Vad är det han pratar om?
Jag ville bara skydda dig, Moxy. Men Lou har rätt.
Du kommer aldrig att nå Stora världen.
Jag ska försöka förklara.
Allt började i dockfabriken.
Jag vet inte hur, men jag hamnade här på institutet.
Lou välkomnade mig och vi blev goda vänner.
Efter att jag bönat och bett lät han mig träna.
Jag verkade ha en chans att komma till Stora världen.
Men jag ställde till det för de andra och de vände sig mot mig. Jag blev rädd.
Sen räddade Lou mig genom att visa mig en väg ut.
Jag vandrade in i mörkret och upptäckte den fula sanningen -
- om vilka vi är och var vi kommer ifrån.
Vi fulisar... är inget annat än sopor.
Människorna kunde inte älska oss och slängde bort oss.
Jag spärrade vägen så att utstötta dockor kunde ledas om till vår vrå.
- Vi är kasserade. - Nej!
Vi hör hemma i Uglyville där kasserade dockor kan leva tryggt -
- och slippa bli bedömda av andra.
Åh, Moxy... Söta du. Det är det här jag har försökt skydda dig från.
Men jag insåg att du behövde höra det från din äldsta vän.
Ni hör inte hemma i Stora världen. Ni hör inte hemma nånstans.
Ni borde egentligen inte finnas.
Moxy... Förlåt att jag ljög.
Så det finns ingen Stor värld för oss? Inget barn som väntar?
Jag är så ledsen, hörrni. Det här är mitt fel.
- Jag borde aldrig... - Moxy, vänta. Vänta!
Vet du, Ox? Jag är makalöst storsint, så vi gör så här.
Åk tillbaks till Uglyville. Fortsätt leva era fula liv.
Kom aldrig tillbaks hit. Om ni gör det hamnar ni allihop i återvinningen.
De kommer nog tillbaka. Den där rosa bruden ger aldrig upp.
Så sant. Det gör inte jag heller.
Extra, extra! Folket i Uglyville har avslöjats som...
- "Kasserade"? - Det hade jag aldrig trott.
Vi var där när Ox berättade.
Det är dags att vakna upp till den fula sanningen.
Bara påsen, tack.
Här är jag! Det ska bli så spännande att lära känna den här magiska staden...
STÄNGT PÅ GRUND AV HOPPLÖSHET
- Jag önskar att jag kunde ge dem hopp. - Stan blir sig aldrig lik.
Kan du avvara en knapp, broder?
Svåra tider. Verkligen svåra tider.
Förlåt, Uglyville.
Du, tjejen. Vakna nu. Eller inte. Det spelar ingen roll.
Jag önskar att jag sov, jag fattar inte vad jag gör uppe så här tidigt.
Jag fixar inte det här!
- Känns det bättre nu? - Mandy? Vad gör du här?
Du måste återvända och avsluta Gatloppet, Moxy.
- Det är ingen idé. - Men där har du fel.
Hela ditt liv har du vetat sanningen och aldrig gett upp.
Och du hade rätt. Jag hade aldrig vågat ta mig ända hit om det inte vore för dig.
Om du ger upp nu för att du är operfekt, hur går det då för oss andra?
Med fem ögon eller platt huvud eller glasögon?
Du måste kämpa.
Visa dem att det är våra olikheter som gör oss speciella.
Det kommer alltid va' nån som gillar att klanka ner
Och gå på Utan respekt
Det kommer alltid va' nån som retas när ingen ser
Får en kick Av att se dig knäckt
Så Låt dem aldrig stoppa dig
Allting kommer ordna sig För du är ju en toppentjej, min vän
Visa vem du är Visa vad du kan
Visa att din saga kan bli sann
Tvinga dem att se
Aldrig gå förbi
Visa vem du varit och ska förbli
Så osårbar
Det kommer alltid va' nån som Säger att du är sämst
Men strunta i det Du vet ju bäst
Det kommer alltid va' nån som Pikar dig så du skäms
Ge tillbaks I ren protest
Så
- Ingen kan förändra dig - Strunta du i vad som sägs
Res dig upp och gör din grej, min vän
Visa vem du är Visa vad du kan
Visa upp den lycka du just fann
Vidga deras vy Värna om ditt liv
Visa vem du varit och ska förbli
Så osårbar
Välj din egen stig
Oh, hey, yeah
Ta ett
större kliv
- Visa vem du är - Visa vad du kan
Visa världen att din dröm är sann
Öppna varje dörr Finn en harmoni
Lev just som du lär när du är Den du valde att sen förbli
Så osårbar
- Schysst sång, tjejer. - Hej, Mandy.
- Det här kommer Lou att älska. - Stopp!
Vi börjar bli så grymma på att kidnappa.
Släpp ut oss, era söta monster!
- Lou! Vad gör du här? - Jag vill inte gå miste om det roliga.
Du gick miste om biten när vi klättrade, kidnappade och blev trötta.
Jag ser att ni tog med Mandy också.
- Du sa ju åt oss att hämta Moxy. - Jag kom på en bättre plan.
Vad gör du? Du har redan krossat deras livsglädje.
Uglyville kanske är fördärvat, men vi vet att Moxy aldrig ger upp.
Om inte du är här håller de andra sig borta.
Jag bara lät er stanna för att hålla skenet uppe.
Alla säger jämt: "Åh, Lou, du är så snäll! Du är bäst!"
Vet du hur länge jag har jobbat för smickret?
Sötisarna är mina. De följer min minsta vink.
Om du tror att jag tänker låta dig ta det -
- då är du lika tom i bollen som alla andra.
Ni är båda fula. Och fula saker hör hemma i återvinningen.
- Nej! - Du får inte.
Ox sabbade systemet, men jag lagar det. Vi ses snart igen.
Då är ni splitter nya. Perfekta!
Snälla herrn... Kan jag få lite till?
Lite till, kanske?
Välsigne er, herrn. Bara pytte...
Stick och brinn, Oliver! Det är hårda tider för alla.
Var är Moxy?
Skulle inte du hålla dig undan om du var ansvarig?
Det är inte bara hennes fel.
Jag gick med på alltihop utan ett enda voff.
Och jag ville bara hjälpa henne att kolla inuti den magiska blomman.
Allt började med tebladen. Mina teblad!
Nej, jag försökte aldrig avråda henne.
Jag tyckte att det var en toppenidé från början.
Dra inte in mig i ert lilla jämmerkalas.
Det är mitt fel! Jag har önskat att jag var lika modig som Moxy -
- men jag har alltid varit rädd.
Jag såg det här som en möjlighet att kliva ur min trygghetszon!
Det kommer väl att bli bättre än så här?
Se på oss! Det här tar kål på oss.
Jag ska gå och prata med Moxy och ställa allt till rätta.
Jag behöver nåt starkare än soppan.
Moxy?
Hallå? Åh, nej!
Va?
Såg du nånting?
Va? Åh, nej!
Ge dig nu! Vi har redan försökt.
Nej, nej!
- Moxy! - Ox!
Vi kommer!
Är du beredd, Wage? Nu!
Vi orkar inte hur länge som helst!
Håll i hårt!
Babo!
- Kom igen, Babo! - Ta tag!
Farväl, fula värld! Jag kommer inte att klara det!
- Ja! - Ja!
- Okej, dra! - Dra!
- Iväg!
Ja!
Tur för mig att du har den där grejen på huvudet, vad det nu är.
Nej, Pladderkatt, vi kan inte gå hem igen.
Om Lou försökte återvinna oss går ingen säker.
Moxy har rätt. Jag har varit rädd i hela mitt liv, men det är slut med det.
- Vi måste våga ta ställning. Allihop! - Men hur?
- Det stod i tidningen att vi är kasserade. - Det är vi inte.
Våra brister gör oss till de vi är. Vet ni vad?
Vi fulisar har brister så att det räcker och blir över.
- Jag har tre hjärnor! - Jag ser ut som en skaffel.
- Ser ni huvudet? Det är en kil! - Jag suktar efter soppa!
Allt det är värt att kämpa för.
Kanske inte att sukta efter soppa, men det andra.
Nu hissar vi fulisflagg!
Lystring. Alla som ska delta i Gatloppet måste bege sig till startområdet.
- Är ni redo för Gatloppet? - Jag är redo!
- Jag sa, är ni redo? - Ja!
- Ursäkta mig, förlåt. Här kommer jag. - Mandy? Så oväntat.
Maka på dig, modell och ingenjör.
- Se upp! - Akta!
Släpp fram mig, se upp. Pegahörning på väg.
- Hallå, gamle vän. - Det här är löjligt.
- Ni tror väl inte att ni blir godkända? - Kanske blir vi det, kanske inte.
Men varenda docka ska få se oss försöka.
Vet du vad? När jag kom hit tyckte jag att du var perfekt.
Jag kunde inte hitta ett enda fel på dig.
Men nu ser jag så mycket bättre. Va?!
Ja! Ja, spring Gatloppet, ni. Jag tänker också delta.
Jag vill springa ditt gatlopp, Lou!
Aktivera bålen. Avskräckande uppvärmningsstön.
- Du? Springa Gatloppet? - Jag behöver inte ens vinna.
Jag ska bara se till att ni förlorar.
Sen ska jag be mina lojala undersåtar att eskortera fulisarna till återvinningen -
- där ni hörde hemma från början.
Som ni alla känner till är Gatloppet designat för att likna verkliga hinder.
Deltagarna måste ta sig genom hundluckan och passera mållinjen för att vinna.
Ja!
- Kör hårt, Moxy! - Nu drar vi!
- Hjälp mig! - Akta!
Vi måste rädda honom!
Nej! Vi har förlorat honom.
Jag är ju här!
- Du kan ta min hand! - Vi kunde inget göra.
- Duktig vovve. - Kallar du det där en vovve?
Det är lugnt. Det här fixar Slickdog.
- Vad håller du på med? - Har skoj, stuffar järnet, rockar loss.
Stick! Jag uppehåller honom. Spring!
Men Lou! Jag förtjänar verkligen inte det här!
Lou verkar inte gilla mig.
Var med, allihop!
- Dags att rensa upp lite här! - Moxy!
- Fortsätt, Moxy! - Kom igen!
Kom!
Ja!
- Trappa. - Trappa!
Gör det inte, bebisen!
- Ox! Gick det bra? - Det känns inte bra i skallen.
Hallå! Får ett husdjur ha ett eget husdjur?
Ja!
Sätt ner mig, ditt äckliga lilla bebismonster! Släpp mig nu!
- Såg ni? Vem sparkar en bebis? - Bu, Lou!
Ja!
Heja, Moxy! Du är nästan framme!
Det är ingen fara. Gråt inte. Allt kommer att bli bra.
Nej!
Ledsen att vi inte klarade det.
- Men hur? - Du klarade det, Moxy.
Gatloppets genväg. Kärlek och omtanke är en dockas sanna mening.
Kör partyprogrammet. Dags att festa!
För att vara en upplysningsrobot är den där snubben rätt cool.
Ja!
Kolla!
- Då är det väl ingen hemlis längre. - Misslyckades du?
- Hur är det möjligt? - Ni fattar inget.
Jag misslyckas jämt! Jag är en prototyp!
- Va? - En prototyp är väl nånting bra?
Nej! Han är ingen riktig docka.
Tror ni att jag hänger kvar för att jag bryr mig om er, enfaldiga lismare?
- "Lismare" är väl något bra? - Nej, ditt pucko!
- Är "pucko" något bra? - Jag skulle säga ja.
Jag är modellen, förebilden. Hitskickad för att guida er genom skolan.
Helt fantastiskt, va? Fel!
Prototyper får inte komma ut. Jag kunde aldrig nå Stora världen.
Men det kunde ni!
Hur kan dockor som är så fula bli accepterade och älskade -
- medan en så perfekt docka som jag aldrig kan och aldrig får det?
Ni ska få känna hur det känns att vara instängda här för gott!
Kom igen!
Var det bara en lögn?
Dockor behöver varken dig eller din träning. Du ville ha makt.
Vad har det tagit åt dig? Vi var som bröder!
Du, en kasserad docka, tänkte lämna kvar mig, precis som andra.
Sötisarna vände sig mot dig.
Du försökte kasta mig i återvinningen.
Du ville gärna dra härifrån. Jag såg till att du hamnade där du hör hemma.
Mitt enda misstag var att jag inte kollade upp att du blivit återvunnen.
- Jag behöver en knuff! - Jag kan inte.
- Nej, Lou! Gör det inte! - Skjut iväg!
Här kommer ödet!
- Duktig vovve. - Tjejer!
Tänker ni låta dem ta över efter allt jag har gjort för er?
Var vill du ha honom, chefen?
- Jag har inte bestämt mig. Några förslag? - Slit ut fyllningen ur honom!
Trasa sönder lögnaren!
- Ge honom till bebisen! - Nej, snälla!
Jag är inte perfekt, men ge mig en andra chans.
Känn efter i hjärtat!
Jag har en idé.
FUL!
Nej!
Vet ni hur dyr kostymen är? Endast kemtvätt!
Hörrni? Det har hänt nåt med portalen.
Varje docka har sitt barn
Det var nog en lögn i sig
För inget barn har kommit
Till dig, eller dig, eller dig
Så allt var helt förgäves
Och Lou har gjort sitt drag
Även drömmar går i bitar
Allting slutar visst i...
Visa vem du är
Visa vad du kan
Visa att din saga kan bli sann
Öppna varje dörr
Finn en harmoni
När du söker och hittar Ditt jag ur ett nytt perspektiv
Kan du välja att vara dig själv Och bli fri
Vad hände sen, då? Ni kommer aldrig att tro mig.
Eller, det kanske ni gör. Jag känner inte ens er.
Jag förklarar portalen mellan Uglyville och Perfektion permanent öppen!
Sakta ner, Willard!
Snart är alla små fulisar i samma lag
Som oss sötisar med brister av alla slag
Här är ingen perfekt, men vadå
Kom igen!
Vi kan inte må bättre
Och portalen har öppnats för oss alla här
Du kan vara med ditt barn där de andra är
Kom sen snart När ditt barn skojat klart
Det kan inte bli bättre
Ingen fara alls Nu är jycken här
Men den gamla hunden har lärt sig ett trick
- Fult är viktigt - Fult är unikt
Det är äkta.
- Titta och lär - Det blir inte bättre än här
Det är ett snurrigt liv i vår aviga värld Men vi vägrar att följa nån regel
Vi blandar rutigt, randigt och prickigt för fullt
Men vi älskar att se oss i spegeln
Det är en nonstop-fest Med sköna fulisar
Helt otroligt, så klart Men det finns nånting bättre
Ja, fantastiskt, men snart Blir det så mycket bättre
Det finns, ja, det finns nånting bättre
Jaha, Moxy, du klarade det. Nu är dagen här.
Jag tvivlade aldrig på dig. Inte en minut.
Okej, kanske nån minut. Typ, fem eller tio.
Jag har ingen koll på tiden. Tog det en dag, en månad eller 83 minuter?
Det är så förvirrande... Men du, Moxy. Glöm inte bort att hälsa på.
Såklart jag kommer tillbaka. Uglyville kommer alltid att vara mitt hem.
- Du hade rätt hela tiden, Lucky Bat. - Jag?
Vi hittade vår egen sanning.
- Väck henne inte. - Hon blir så glad!
Text: Ellinor Larsen www.sdimedia.com